Text: Robfors Synk: Incubator
www.SweSUB.nu ~ Hämta dina texter här ~
- Hallå? - Hallå? Vem är det?
- Vem ringer du? - Vem pratar jag med?
- Fel nummer. - Vem var det?
- Ingen. - Har du valt film?
- En riktig skräckis. Saw IV. - Jag såg den på bio. Den suger.
- Jag hatar sån där tortyrporr. - Jag gillar Jigsaw.
- Jag tycker han är en kreativ mördare. - Men man skiter i att de dör.
Karaktärerna är för outvecklade. Det är bara en massa blod som sprutar.
- Vem smsar du? - Jag svarar min Facebook-stalker.
- Vad skriver han? - Läget? Du är het. Jag vill döda dig.
- Ta bort honom då. - Jag gjorde det, men han kom tillbaka.
- Anmäl honom då. - Han är riktigt snygg. Vill du se?
- Det där är Channing Tatum. - Nähä. Är det?
Det är från reklamen för Abercrombie. Du blev punk'd.
- Hallå? - Vem är det?
Den mer otåliga versionen av den du tidigare pratade med.
- Du behöver inte bli en satmara för det. - Nej då. Stick och brinn.
- Lägger du på skär jag halsen av dig! - Vem är det?
Det är till dig.
- Hallå? - Vem är det?
- Trudie. Vem är du? - Den sista du kommer se i livet.
- Det är en busringare. Lägg på. - Varför gav du luren till mig?
- Du har ju redan en stalker. - Är dörrarna låsta?
Låt den ringa.
Det är från stalkern. "Svara i telefonen".
Det är nån som skämtar. Antagligen Lexie eller Karen.
- Vart ska du? - Se till att ytterdörren är låst.
- Öppna inte. - Du överreagerar.
Det är ett skämt. Nån skapade en falsk profil för att skrämma dig.
Vem är det?
Jag sa, vem är det? Vi ringer snuten.
"Jag utmanar dig att öppna dörren". Nej, Sherri. Jag är rädd.
Det kan vara någon vi känner. Lisa, Baily, Wayne.
Om vi har tur, Channing Tatum.
Det är ingen här.
Vad står det?
"Jag är inte utanför, jag är bredvid dig".
Vilket jävla skämt!
Den var ju urdum. Rena rama skiten. Den moderna skräckfilmen dog där!
- Jag hoppade till. Den skrämde mig. - En jävla Facebookmördare?
Det skulle nog varit mer logiskt om det var Twitter.
Tonåringar dekonstruerar skräckfilmer tills Ghostface mördar dem.
Allt det här självmedvetna postmoderna meta-skiten är så uttjatat.
Jag gillar Stab-filmerna. De är otäckare.
Inga rymdvarelser, zombier eller små asiatiska spökflickor.
Det finns nåt äkta med en kille med kniv som bara...får en knäpp.
- Det kan faktiskt hända. - De vet inte när de ska sluta.
De bara återvinner samma skit.
I inledningsscenen är det alltid en tjej som svarar i telefon och blir mördad.
Det är så förutsägbar. Inga överraskningar.
Blev du överraskad nu?
- Varför? - För du pratar för mycket.
Håll nu käften och titta på filmen.
Jag har sett den fem gånger, men blir ändå lika rädd.
- Jag fattar inte. - Det är som Twilight Zone.
- En film i filmen. - Om början av Stab 7 är Stab 6,-
-är då början av Stab 6 Stab 5? Om så, vad handlar då Stab 4 om?
- Du tänker för mycket. - Eller tänker producenterna för lite?
Jag fattar inte att du inte sett dem. Vi bor ju i Woodsboro.
Vad har det med Woodsboro att göra? De baserades väl på verkliga händelser?
Den första trilogin baserades på Sidney Prescott.
När hon hotade att stämma dem så började de hitta på saker istället.
Stab 5 handlar om tidsresor. Det är den sämsta.
- Får du aldrig nog av det här? - Woodsboro är åtminstone känt för nåt.
Hörde du?
- Nej, jag hörde inget. - Det gjorde jag.
Sluta skräms. Du skräms alltid.
- Nej, det gör jag inte. - Vart ska du?
- Jag hörde ju nåt. - Jag vet du försöker skrämma mig.
Vad är det?
Jag måste ha lämnat fönstret öppet.
- Kan du svara? Marnie? - Ja.
- Hallå? - Vem är det?
- Marnie. Vem är du? - Den sista personen du ser i livet!
Vad?
- Förlåt, men jag var bara tvungen. - Din slyna! Det var inget roligt.
- Alltid nån som går på det varje år. - Jag fattar inte vad som är så...
Marnie?
Marnie!
Marnie?
Snyggt, Marnie. Ljuset släckt och telefonen på golvet.
Du borde börja regissera skräckfilmer. Vart du nu är.
Du vill jag ska gå förbi en öppen dörr så du kan hoppa fram?
Timingen är perfekt.
Du har inte appen, så du kan inte låta som Ghostface, eller hur?
- Jo, det kan jag. - Vem är det?
Ingen app.
- Trevor? - Låter jag som en Trevor?
Jag är din regissör. Du är den komiska karaktären i min film.
Marnie var också med, men hennes roll klipptes bort.
Du är den storbröstade dumma blondinen. Vi ska ha lite kul med dig innan du dör.
- Jag har bra betyg och 135 i IQ! - Marnie ligger på klipprumsgolvet.
- Det är inte roligt! - Det är en skräckis, ingen komedi.
Bäst du börjar springa!
Marnie?
Översättning: Robfors
- Vad tycker du? - Ja, det är ju årsdagen.
- Ungar... - Jag menade skyltfönstret.
UT UR MÖRKRET AV SIDNEY PRESCOTT ENDAST IDAG KL 13.00
Jag sa jag skulle flå ägarens katt om de inte fick till det bra.
- 40 km/h, så lever man längre! - Fan! Förlåt, sheriffen.
Kirby...
- Lova att inte mörda mig. - Vad har du nu gjort?
- Trevor ringde mig igår. - Varför då?
För du inte svarar när han ringer och han vill veta.
- Hur upprörd du är. - Kan vi sluta prata om det här nu?
- Trevor ringde mig igår kväll. - Ringde han dig med?
Han är rädd att din kusins besök gör så du glömmer bort hur ledsen han är.
Det var ju kreativt.
- Har du träffat Dödsängeln än då? - Din kusin.
Sista anhalten för hennes boklansering, första anhalten för hennes nya liv.
- Hon är orsaken att jag älskar skräck. - Hon blir nog glad över att höra det.
Fast jag känner ju inte henne.
Vart hon än gick så dog folk. Andra människor, aldrig hon själv.
Stab-filmerna är fel för henne, hon borde vara i Final Destination istället.
Varför ringer Jenny Rendall mig? Jag tål inte henne.
- Hej, Jill. - Varför?
- Är det du, Jenny? - Vilken är din favoritskräckfilm?
- Vem är det? - Vad vill hon?
- Vem är det? - Jag ställde en fråga.
- Vilken är din bästa skräckfilm? - Jag lägger på.
Det var originellt.
Jag fick ett liknande samtal från Marnie i morse.
- Du körde förbi stoppskylten. - Förlåt.
Dödsängeln.
- De ska vara nere innan lunch. - Nu är det bara tjugofem kvar.
- God morgon, sheriffen. - God morgon.
- Verkar som firandet har börjat. - Tonåringar, antagligen.
En generations tragedi är den andres skämt.
Jag är ledsen att du aldrig kommer ifrån det.
Tänk om jag varit gammal nog att ha varit polis när du löste de brotten.
Såna intensiva utredningar brukar oftast stärka relationer.
- Hur är det med Gale, förresten? - Bara bra. Hon skriver en novell.
Jag bakade citronrutor. De ligger i bilen.
Nej, tack.
Du bedrar inte din fru om du äter mina citronrutor.
Men jag skulle bedra min bantning.
- Sheriff Riley, svara. - Sheriff Riley här.
Du måste komma Randalls hus. Det är illa, sheriffen. Väldigt illa.
Boken heter "Ut ur mörkret" och författaren, Sidney Prescott är här.
Har de sju Stab-filmerna som baserats på böckerna av Gale Weathers...
- ...gjort det svårare att gå vidare? - Jag klandrar inte Gale.
Det var upp till mig att börja om. Det var därför jag skrev boken.
Boken "Ut ur mörkret" har fått riktigt fina recensioner.
Okej, Gale, kom igen. Börja om på nytt.
Fast...
Jag har ingen jävla aning om vad jag ska skriva.
- Är den ny? - Den är uppgraderad till 2,0.
Här är Fripass med Robbie Mercer. Olivia "glo inte på bröna, jag är smart" Morris.
Här är Woodsboromassaker-frågan. Vilken är din favoritskräckfilm?
- Var det de bästa du kunde klämma fram? - Var har du hört det?
Det är en replik från första Stab. Tjena, Charlie.
Du är ju ett fan av genren, Kirby. Vilken är din favoritskräckfilm?
Bambi.
Det var roligt, Kirby.
- Hon är helt omedveten om dig. - Nej, hon vill ha mig.
Är det ett önsketänkande? Idiot...
- Jag tror Charlie gillar dig. - Och jag gillar honom...
- ...retad, plågad, pinad. - Du kan få värre, tro mig.
- Hej, Trevor, hej då, Trevor. - Kan vi snacka?
Nån här bryr sig om dig. Nån som gjorde dig riktigt lycklig.
Nån som aldrig skulle låtit dig gå.
När man lägger på luren eller vinkar av vid flygplatsen så låter man dem gå.
När man bedyrar sin kärlek och hon ger dig allt,-
-men ändå går du ut med en annan. Det är att dumpa. Det är ett svek.
Trevor Sheldon, live på Fripass. Vilken är din favoritskräckfilm?
Jag ska visa dig.
Plötsligt insåg jag att det var allt jag var. Ett offer.
Det var oacceptabelt för mig.
Jag satte mig ner för att skriva en ny roll till mig själv.
Som kvinnan som kan lägga skräcken bakom sig och stiga tillbaka ut i solljuset.
Tack.
Signeringen börjar strax. Passa på att köpa ett exemplar innan de tar slut.
- Så roligt du kom, Gale. - Grattis, Sidney.
- Jag har inte hunnit läsa den än. - Du kan få en.
Hej, Dewey!
- Du hann hit, Gale. - Vad pågår?
Jag är ledsen, Sid, men jag måste... Jag är ledsen.
Det här går snabbt. Stå där ni är och var tysta.
- Ingen lämnar lokalen. - Kan det inte vänta?
- Jag har en boksignering här. - Jag har ett polisärende här.
- Vad händer? - Det här är ett polisärende, Gale.
Jag pratar med min man, vicesheriff Judy.
Vi tror en telefon har stulits från en brottsplats.
Vicesheriff Hicks har spårat den till den här platsen.
- Resten behöver du inte veta. - Behöver jag inte veta?
Det ringer här ute.
Där.
- Det kommer från bagagen. - Dewey?
- Inte nu, Sid. - Det är min hyrbil.
Det här är nu en brottsplats. Spärra av. Ta bort kameran därborta.
- Säg att det är ett skämt. - Tyvärr, Sid.
- Du kommer inte tro dina öron, Henry. - Backa, Gale.
Jag vill bara se.
Uppsatserna ska in på tisdag. "Varför Woodsboro är den bästa..."
Allt med av och på knapp ska vara av. Såna är reglerna. Vill nån dela med sig?
Jenny Randall och Marnie Cooper mördades i går kväll.
- Knivhuggen till döds. - Vilken är din favoritskräckfilm?
- Nyhetsteamet är här! - Det gick snabbt.
Den här veckan markerar årsdagen för de ökända Woodsboro-morden.
Två flickor mördades samma dag som Sidney Prescott kom tillbaka till stan.
Det påminner om en bok av Gale Weathers. Var är hon nu? I Woodsboro.
- Stationens första dam. - Perkins.
Han sitter i ett förhör.
- Jag älskar förhör. - Jag kan inte släppa in dig.
- Vad ska du göra? Arrestera mig? - Om det blir nödvändigt.
Civil inblandning i en polisutredning kan ställa till problem i domstolen.
Jag skiter i att du jobbar med min man. Eller att du bakar kakor åt honom.
Men ska du börja vara som honom, sätt då på dig en mustasch, för du låter urdum!
Vicesheriffen. Gale.
Kan du ursäkta oss en stund, Sidney?
Förklara för Betty Crocker att jag all rätt att vara här.
Om det begåtts ytterligare ett mord i Woodsboro är det uppenbart att...
- Det är inte offentlig information. - Det är över hela internet, Dewey!
- Alla vet det innan mig. - Hon vill vara en del av utredningen.
Är du bekant med frasen: Jag skrev boken om det här?
Gale, med all respekt.
- Jag ser inte hur det här angår dig. - Jag skrev ju boken om det här!
- Morden i Woodsboro av Gale Weathers. - Men du är ingen journalist längre.
Behandla mig inte som nån murvel. Jag hjälpte till att lösa det här.
Tre gånger. Vi tillsammans.
- Men jag är sheriff nu. - Precis.
- Du tänker inte låta mig hjälpa till? - Jag kan inte.
Okej, då kör jag ensam. Det här är vad jag är bra på, Dewey.
Dina citronrutor smakar arsel.
- De gör de verkligen inte. - Tack, sir.
Några ungdomar har fått hotsamtal i morse från offrens mobiler.
De heter Olivia Morris och Jill Roberts.
Det är Sids kusin. Fan...
- Hej, Jill. - Sidney?
Så roligt att se dig. Mår du bra? Två av er hade fått samtal.
Vi två. "Vilken är din favoritskräckfilm?"
Det var mördarens röst från Stab. Eller, från ditt liv.
- Jag är deras vän Kirby. - Mördaren ringde inte dig?
Nej. Betyder det att jag inte kommer leva lika länge som de där?
Nej. Kanske. Givetvis inte! Var bara försiktiga.
- Herregud, hörde ni? Jag står på tur! - Jag borde åka från stan.
- Det är tyvärr inte möjligt, Sidney. - Inget tyder på din inblandning, men...
- ...alla är misstänkta. - Vi fann ju bevisning i din bil.
Du kan vara vårt nyckelvittne.
- Du kommer få dygnet runt-bevakning. - Det var ju lugnande.
Herre-jävla-gud, Henry! Ja, det är sant. Två flickor har slaktats.
Jag som inte alls kände för det trista och tråkiga Woodsboro.
Bästa idén nånsin. Jag ringer dig sen.
Ursäkta. Jag måste tönta mig lite. Det är en sån ära att träffa dig.
Jag såg jämt på Gale Weathers Top Story när jag var liten. Du var mitt 90-tal!
- Det är Gale Riley nu. - Du gav upp allt för kärleken.
- Hur länge har ni varit gifta? - 10 år.
Precis som era karaktärer i Stab 3.
Det verkade vara som en filmromans. För det var ju en film.
Och i verkliga livet skulle ni två aldrig ha...
...flyttat ut hit.
Du har inga planer på att återuppliva ditt skamfilade rykte?
Om två sekunder ska jag återuppliva ditt ansikte med mitt skamfilade rykte.
- Jag kan fortfarande. - Så retlig.
Hon är så söt. Med tanke på vad hon gått igenom, så måste hon ha ärr överallt.
Hennes mamma var min syster. Jag har också mina ärr.
- Ingen frågar nånsin om mina ärr. - Jag beklagar, Mrs. Roberts.
- Hon menade ärr från knivsåren, mamma. - Jaha. Okej.
Hur mår du? Hur är det med Gale?
Jag mår bra. Men för Gale är det svårt.
Småstad. Småstadsmake.
- Inte så mycket att skriva om. - Har ni det bra?
Jag läste en sak. När man tror saker inte kan förvärras,-
-så gör det inte det. Ibland blir allt bättre.
Ut ur mörkret av Sidney Prescott, sidan 220.
Jag måste gå.
Det var roligt att se dig, Dewey Vi gick igenom mycket tillsammans.
Vi kommer igenom det här med.
- Slappna av. Det är bara jag. - Vad fan gör du här?
- Polisen är precis utanför. - Ingen match för ninjan, baby.
Vad du gör du i samma hus som Sidney Prescott?
Det är ju som att vara med i Top Chef med Jeffrey Dahmer.
Kan du gå bort från fönstret. Du har ingen rätt att vara här längre.
Är det sant att du fick ett samtal från mördaren?
- Som om du skulle bry dig. - Du skulle vara säkrare om jag var här.
- Jag litar inte på dig, Trevor. - Då får jag se till att du gör det.
- Ursäkta, jag trodde inte... - Han ska gå nu. Det är mitt ex.
Ja, den oförliknelige.
Trevligt att träffas officiellt. Jag tänkte köpa din bok, men...
Du ser mindre ut i verkligheten.
- Vad? - Inget. Du var så lik mig.
- Lås fönstret. - Ja. God natt.
Förlåt.
Jag kollar bara runt en sista gång innan jag åker.
- Du minns inte mig, va? - Ursäkta?
Vi gick i skolan tillsammans. Judy Hicks.
Vi satt i samma klassrum och hade samma teaterlektioner.
Vi var med i Peter Pan. Jag var en av de försvunna pojkarna.
- Du var Tigerlilja. - Förlåt, det var länge sen.
Det är okej. Det var ganska turbulent för dig då.
- Det var roligt att se dig igen, Judy. - Dig med.
- Är allt okej där uppe? - Du skulle stå på framsidan, Perkins.
Ett ord på sex bokstäver för "mod"?
Nerver.
Det är grannen Olivia Morris. Hon står på listan.
- Hon kunde gärna få bo granne med mig. - Allvarligt talat...
...Mary, jag varnar dig, nu måste jag ta i ordentligt.
Nu räcker det. Dra åt helvete bara!
- Hejsan. - Vad gör ni?
- Vi tittar på "Shaun of the Dead" - Det sitter två zombier framför huset.
- De är poliser. Vill du komma upp? - Har Dödsängeln åkt?
- Hon är i gästrummet. - Glöm det. Grannhuset nära nog.
- Är din mamma hemma? - Nej, hon är hos sin pojkvän.
- Det är läskigt här ute. - Zombierna är kvar i bilen.
- Så det blir nog en lugn natt. - Jag ringer dig i morgon.
- Ville hon inte komma upp? - Hon är rädd för liemannen.
- Vad är din favoritskräckfilm, Olivia? - Du är sämst på att härmas, Jill.
- Vet du var Stab-maratonet kommer vara? - Nej, och det kvittar. Jag får inte gå.
Det är Trevor, jag tar hand om det.
- Vad vill du? - Jag vill prata med Jill.
Det är Kirby. Jill undviker samtal från alla tidigare förhållanden.
- Vad händer? - Vad säger han?
- Jag är inte Trevor. - Vad? Jag kan knappt höra dig, Trevor.
Det är inte Trevor!
Varför har du hans mobil då, vem du nu är?
- Han försöker imitera Ghostface. - Han är konstig.
- Jag vill prata med Jill. - Men hon vill inte prata med dig.
Viska till mig, Mr Ghostface. Ska du inte ställa några frågor?
Okej. Hur är filmen? Shaun of the Dead.
- Hur visste du det? - För jag är i garderoben.
Sluta. Det är du inte. Trevor är skitskum. Om det nu är han.
- Det är inte Trevor! - Vem fan är du då?
Öppna garderobsdörren.
- Snutarna är överallt här. - Jag hinner nog skära upp nån snabbt.
Jag pratar med honom.
- Vad händer där borta? - Jag vet inte. Kirby?
- Kom igen, öppna! - Inte en chans att du är därinne.
Se efter själv.
Kirby? Säg nåt. Det är inget roligt.
- Lögnare. Nu har jag tröttnat. - Jag sa aldrig jag var i din garderob.
Herregud, hjälp!
Sluta!
Hoss! Perkins!
Fan!
Välkommen hem, Sidney. En försmak på vad som komma skall.
Vågar du inte ge dig på mig direkt?
- Du tror du fortfarande är en stjärna. - Det är ingen jävla film!
- De är oskyldiga. - Bespara mig din predikan!
Du har väl klarat dig bra genom det här blodbadet, men hur gick det för stan?
Jag ska skära av ögonlocken så du inte kan blinka när jag hugger dig i ansiktet.
Du ska dö när jag vill. Fram till dess kommer du lida.
- Sidney? - Stanna där, Jill.
- Är hon...? - Titta inte!
- Hon sa att du var Dödsängeln. - Akta!
- Han är här inne. - Var då?
Han var...
- Jill? - Nej.
Vad hände? Herregud, Jill.
Jesus! Jag är här nu. Kom så går vi.
- Jill! Mår du bra? Tryck på såret. - Det fanns ingen där bak.
Jag rapporterar in det.
- Mår du bra? - Ta en titt på övervåningen.
- Det är ditt fel, Sidney! - Du är precis som din mamma.
Förlåt för det jag sa. Ska du inte låta nån titta på det där?
Vad fan hände?
Jag såg honom gå in på tomten, två hus ner.
Då gick jag runt för att genskjuta honom.
- Och då kom Hoss gående... - Han måste ha cirklat runt.
- Han är som ett spöke. - Vi är hemskt ledsna.
- Jag känner mig urusel. - Okej. Försvinn.
Fripass med Robbie Mercer, live i vår mörkaste stund.
Det började som en minnenas dag och slutade med seriemord. Olivia Morris,-
-som aldrig kommer gå ut med mig, är död. Så som Jenny Randall och Marnie Cooper.
Vårt lokala kulturarv, Stab-filmerna, kommer till liv.
- Spelar du in med den där? - Han sänder just nu via internet.
Kan du stänga av för lite inofficiellt snack?
- Jag är skyldig min publik. - Stäng av skiten!
Det är alltså ni två som driver filmklubben på skolan.
Charlie driver den. Jag är bara ersättaren ifall han dör.
Så ni måste känna till alla filmnördar som går på skolan?
- Kanske. - Tänk om vi tre kan fånga mördaren.
Två generationer journalister sammanflätade i sin passion för media.
- Vad säger ni? - Jag älskar dig?
Ge mig er expertis av alla splatternördar här på skolan,-
-så kanske jag kan ge er nåt i gengäld. Ett kändisframträdande av mig.
- Sidney då? - Vadå Sidney?
Ni är ju kompisar.
Det skulle vara en stor grej för filmklubben.
Ett besök av Sidney Prescott. Jag menar, hon är ju en stjärna.
Hon är Daniel Radcliff för min J.K. Rowling.
Förutom bokförsäljningen och biljettintäkterna för filmer.
Det fanns inget brutet. Försök ta det lugnt i några veckor.
Så, Sidney...
Bokförlaget är intresserade av ytterligare tre böcker på direkten.
Och de betalar vad som helst.
När du avskrivs från utredningen åker vi till New York.
Jag har bokat Today, The View, MTV News...
Får jag fråga en sak? Har du läst min bok?
- Jag tänkte vänta på filmen. - Bokturnén är över.
Acceptera din situation. Du kommer alltid vara ett offer.
Utnyttja det. Jag vet du bryr dig om dina läsare.
Alla dessa självmordsbenägna jävlar som söker ett ljus i tunneln.
Och med den här turen så kommer försäljningen fördubblas.
Ytterligare en miljon människor läser ditt budskap och du får fler checkar.
Jag behöver inte dig längre. Du är avskedad.
Visst.
Har du ens läst min bok, Rebecca?
Problemet är att hon aldrig får ligga. Eller super till lite då och då.
Hon kommer ringa ikväll och be om ursäkt. Vänta bara.
Hon kommer tillbaka. Jag får ge henne lite tid, bara.
- Rebecca. - Sidney Prescott, tack.
Jag har hand om miss Prescotts samtal. Vill du lämna ett meddelande?
Du är meddelandet.
- Anteckar du? - Ja. Det är lite svårt att höra.
Jag är på sjukhuset med Sidney. Kan du vänta en sekund?
Jag har tid, men inte du.
Det låter inte som du är på sjukhuset. Det låter som du är i ett garage.
Ett mörkt och övergivet garage.
Men vill vara på sjukhuset så kan jag hjälpa dig - till bårhuset!
Fan.
Nej!
Hjälp! Hjälp!
Försvinn, din jävel.
Det här är en pågående utredning.
Det enda jag har att säga är att vi följer flertalet ledtrådar.
Ni kan ställa era frågor nu.
Vad är kommentarerna på att dessa mord liknar de första morden i Woodsboro?
- Älskling? Sen. - Vad?
Vi jobbar på och vi vill att ni ska veta att vi har situationen under kontroll.
Spring upp dit! Alla backar!
Jag vill ha folk i varje trapphus!
Ser du nåt? Det finns ingen där uppe, sheriffen!
- Så allt är under kontroll, sheriffen? - Vad skulle jag säga då?
Jag kanske inte har uniform, men jag har en ledtråd och det har inte du.
Så säg till när du är tillbaka i Team Gale.
Flytta på er, amatörer!
Filmklubben öppnar nu sitt möte. Välkomna.
Vi har tillåtelse att bedriva aktiviteter efter skoltid.
En stegpinne under Glee-klubben, två ovanför Nintendo Wii-Fit.
Låt mig få säga till vår gäst Sidney Prescott. Vi känner oss hedrade.
Glöm Jamie Lee Curtis och Linda Blair. Det här är det ultimata.
Tack, antar jag. Filmar du allt och lägger upp det på nätet?
- En dag kommer alla göra det, Sid. - Det är det som mördaren saknar.
Vad menar du?
Vill man göra nåt nytt, så bör mördaren filma morden.
Det är nästa steg för den psykopatiska mördaren.
Filma allt i realtid och ladda upp det innan man åker fast.
Man gör sin konst odödlig.
- Fast jag anklagar inte honom. - Vem tror ni ligger bakom morden?
Det är helt klart en Stab-fanatiker som försöker göra en remake.
Allt som görs idag är ju remakes. Det är de enda skräckisar bolagen gör.
Men alla regler har ändrats. Det oväntade är den nya klyschan.
Öppningsscenen ska likna en musikvideo och morden måste vara mer extrema.
Den moderna publiken har tröttnat på reglerna från originalet.
Så det omvända blir den nya standarden. Det enda sättet att överleva nu,-
-så måste du vara gay.
Hur kan du vara så säker på att mördaren jobbar efter att göra en remake?
- Strukturen i originalet är ju uppenbar. - Två mördas när föräldrarna är borta.
Och skolans snygga brudar hackas i bitar.
- Och vad händer sen? - En fest.
Exakt, en fest. Ett garanterat blodbad i tredje akten.
Håll tummarna på att det kommer bli lite naket för en gångs skull.